Jag har inget emot Chili men kvinnan var nära att dö.
-Jag tar hand om det. -Han borde låta henne vara.
-Hur menar du? -Chilis syster har hittats död.
Herrmann, det var mitt fel.
Freddie kunde inte göra annat men jag kan inte förlåta honom.
Alex Ward, Homeland Security. Jag har några frågor.
-Det är en vacker stad. -Ja.
Du tänker på nåt.
-Det vi såg i dag. -Oroa dig inte. Vi fixar det.
Marty, kan du vänta?
-Jag måste be dig om en tjänst. -Okej.
Du har aldrig varit här.
-Inga problem. -Tack.
Hallå. Ja, allt har skickats till Ernie.
Jag tittar ner och ser bara blod. Och då kommer smärtan.
Det bränner.
Det kändes som en blåslampa mot mina revben.
Sen ser jag en kniv sticka ut ur mig och börjar må illa.
Jag minns att jag tänkte på Cindy...
...och hur hon berättade för barnen att pappa förblödde.
Kom in och sätt dig.
Jag hörde om din syster.
-Jag beklagar förlusten. -Tack.
Om du vill kan jag ta in en vikarie för dig.
Jag håller mig helst sysselsatt.
Lyssna. När jag var styrkeledare...
...förlorade jag tre man vid branden på Pulaski Avenue.
Jag trodde att det bästa för mig var att fortsätta jobba.
Två veckor senare gick vi in i en brinnande byggnad.
Chefen kallade ut oss innan byggnaden rasade.
Annars hade jag dödat hela styrkan.
Jag fattar.
Men med all respekt...
-Det är nåt annat. -Nej. För jag var inte redo.
Jag var inte redo att föra befäl.
Ibland när man har fallit är det bäst att ligga kvar...
-...och reda ut tankarna. -Jag mår bra.
Okej.
Om du ger fel medicin igen kommer nån att dö.
Har Brett berättat?
Hur jag fick veta det är ditt minsta problem. Det är andra gången, Chili.
Blir det en tredje gång är det slut.
Jag menar inte bara här på 51 utan över hela Chicago.
-Är jag tydlig nog? -Ja.
Stegbil 81, styrka 3, släckbil 51, ambulans 61.
Fordonsbrand Roosevelt Avenue 2700.
Okej. Dawson och Mouch tar stegarna. - Herrmann och Jimmy, följ mig.
-Få ut dem. -Ta det lugnt. Vi ska hjälpa er ut.
-Jag kan inte röra mig. Hjälp mig. -Håll ut.
Hit med stegen! - Det är okej.
Casey.
Det är okej.
51, få elden under kontroll. Evakuera.
Förbered skadebedömning. Vi behöver få hit alla ambulanser i området.
Tony kollar bilen, Capp tar med stegarna och Cruz kommer med mig.
Hit med stegen.
Akta er.
Här kommer en stege.
-Ingen panik. Vi kommer in. -Försiktigt.
Går det?
Det är lugnt. Okej.
Borrelli, hjälp mig.
-Tar du emot? -Öppna!
-Håll upp hennes huvud. -Försiktigt.
Kom igen. Släck.
Öppna dörren.
Ta det lugnt. Gå till ambulansen.
Kom igen.
-Ta benen. -Jag måste kapa säkerhetsbältet.
154 kommer in. - 154, det kommer en man till er.
Uppfattat, 51.
Casey, hur går det?
Jag tror alla är ute. Jag kollar en sista gång.
Bussen kan flyga i luften när som helst. Skynda dig.
Herrmann, kolla längst bak. Jag kollar här fram.
Okej, kom ut nu, Casey och Herrmann.
-Det är tomt. -Vänta. Det är nån här.
Herrmann, hjälp till.
Kom igen.
Jag hör dem.
Jag håller i huvudet.
-Håll ihop benen. -Har ni honom?
Bra jobbat.
Hur gick förhöret?
Jag gjorde vad åklagaren bad om. Jag berättade vad som hände.
Var Freddie där? Hur verkade han?
Jag frågade inte och han sa inget.
Om jag ska vara ärlig...
...såg han ut som vilken annan misstänkt som helst.
-Hej, Otis. -Hej, Sylvie.
Var är mustaschen? Jag gillade den.
Ojsan.
-Jag gillar det. -Tack, Connie.
-Det var en trevlig kväll. -Ja.
-Vet du nåt mer? -Nej, men jag har det här.
-Med mitt namn på? -Utsagan om hur vi kom in i huset.
Det är under utredning.
Det står att dörren stod uppe. Det var en säkerhetsrisk.
-Det är en lång beskrivning. -Myndigheterna gillar pappersarbete.
Kan du berätta mer om vad vi hittade?
Under pågående utredning kan jag inte säga så mycket.
Om du talar om vad som pågår så skriver jag under.
Fundera på det.
-Har du funderat på monogami? -Inte direkt.
Otis utan mustasch... Det var kanske inget bra beslut.
-Hur fortsätter förvandlingen? -Det gör den inte. Jag fick sparken.
Den växer väl ut igen?
Jag kommer. - Herrmann, du har befälet nu.
Ska du ge blod?
Jag söker Dawn och Lucas Hicks. Fadern omkom i tornadon.
Ett ögonblick.
-Styrkeledare Casey. -Är du okej?
-Lucas är borta. Du måste hjälpa mig. -Hur länge har han varit borta?
-I morse var sovsäcken tom. -Har du meddelat polisen?
Ja, men jag har inte hört nåt.
-Vad hade han på sig? -Jeans...
...ett par Puma-skor och en röd tröja.
Vänta här tills han kommer tillbaka. Vi hittar honom.
Jag vill bara säga att jag är hemskt ledsen.
Skvallrar du för Boden och ber sen om ursäkt?
Jag avsåg vad som hände din syster.
-Vad vet du om det? -Inget.
Precis. Du har inget med det att göra.
-Gillar du trollkarlen från Oz? -Hur så?
Jag vill tacka dig för att du fick mig att raka av den.
-Har jag inte fått sparken? -Jo.
Men jag tänkte på filmen: "Man är den man är."
-Det är väl: "Hemma bäst"? -Tänk på det.
Herrmann, samtal från Pinckneyville-fängelset.
-Vad gäller det? -Troligen nåt fängelserelaterat.
Hallå?
-Tog du upp det? -Ja. Det var ingen bra ämne.
Det gick inte så bra hos Boden heller. Ska jag inte säga nåt?
Nej, hon vill inte prata om det.
Det känns inte bra. Det är som att hon kör mot ett stup.
Okej. Vi kommer på nåt.
Vem var det?
-Freddies far. -Vad ville han?
Han ville prata.
Han är en mördare. Han sköt en kontorist i nacken vid ett rån.
Fall inte för vad han än försöker med.
Jag faller inte för nåt. Tro mig.
Ring Kot. Om han försöker skrämma dig för att du vittnade mot Freddie...
Lucas?
Jag heter Casey. Minns du mig?
-Ja, du drog ut min far. -Ja.
Många letar efter dig.
Jag vill inte träffa dem.
Det ville inte jag heller.
Efter att min pappa dog satt jag en vecka i hans rum.
Jag bara satt där.
Du förtjänar inte det som har hänt. Det är inte rättvist.
Ingen kan få det att göra mindre ont.
Jag fattar inte.
Han mådde bra när vi kom till sjukhuset.
Jag hoppades han skulle klara sig.
Jag saknar honom.
Mycket.
Jag vet.
-Ringde ni på ambulans? -Det ligger en hemlös kille på gatan.
-Och en galen tjej. -Ringde du inte polisen?
-Jag ringde larmtjänst. De ringde er. -Visa oss var de är.
-Här. -Tack.
-Vad har hänt? -Carlos svimmade.
-Har ni tagit nåt? -Nej.
-Har ni inte tagit spice? -Nej.
Han kanske, men jag är ren.
-Naturligtvis. -Spice?
En syntetisk drog. "Potpourri."
Det är inte förbjudet. De gör vad de gör med det.
Mindre sår. Oregelbunden puls.
-Får jag undersöka dig? -Nej, det är lugnt.
Hör du mig?
-Rör mig inte. -Ta det lugnt.
-Polisen? -Jag trodde du var sjuk.
Jag har sagt att du aldrig ska ringa polisen.
10-1, vi har en våldsam patient.
Vill du ha nåt?
-Är du okej? -Ja.
-Ville ni ha polisstöd? -Mannen angrep min kollega.
Ligg kvar.
-Ni var snabba. -Vi var på andra sidan gatan.
Hon slog Carlos. Jag vill väcka åtal.
-Hon är hög. -Snart får du berätta allt.
-Kolla hennes väska. -Sluta slingra dig.
Jag ska inte ha det. Smart kommer Bodens sista varning.
Nej, du räddade mitt liv.
Lucas. Tack, gode Gud.
-Tack så mycket. -Inga problem.
De säger att de ska stänga härbärget. Jag vet inte vad vi ska göra.
Jag fick precis veta. Vilken tur att pojken är okej.
-Ja. Och du är...? -Colin Becks, kommunchef.
-Bra jobbat. -Matt Casey. Brandstation 51.
-Jag är glad att du mår bra. -Tack.
-Ska härbärget stängas? -Ja, tyvärr.
Tornadon var ingen nationell katastrof.
Staten betalar inte mycket.
Vi förlitar oss på lokal välgörenhet. Det ger inte mycket pengar.
-Vad gör ni åt det? -Jag organiserar en insamling.
Närvaron av en räddningsarbetare skulle hjälpa enormt.
Det skulle kunna ge extra pengar.
-Jag bryr mig inte om politik. -Du ser mycket av vad som händer här.
-Men vad kan jag göra? -Din närvaro vore betydelsefull.
Fundera på det. Vi behöver all hjälp vi kan få.
-Chili. -Vad är det?
En ambulans är trång om man inte drar jämnt med sin partner.
Lyssna.
Skyll inte på Brett. Det var jag som bad henne gå till Boden.
Du babblade säkert om Jelly Bean med.
-Vi är oroliga över dig. -Och hur visar ni det?
Lägg av. Det är hemskt att mista någon.
Jag vet hur det känns.
Jag säger inte hur du ska sörja, men du kommer att mista jobbet.
Vill du det, så fortsätt så här. Men jag vill inte att det blir så.
De vill ingen av oss.
-Kan vi prata? -Javisst.
På en tystare plats...
Det här är inofficiellt. Jag kommer att förneka allt.
Jag fattar.
Labbresultaten från lägenheten är klara.
Ammoniumnitrat, diesel, tvål och gasol.
-Hemmagjord napalm. -Precis.
-Varför säger du det till mig? -Sånt här händer oftare än du tror.
Tio agenter kollar alla misstänkta telefonsamtal.
Klockan nio har jag möte med antiterroristenheten.
Fram till dess kan jag bara oroa mig.
Men det ligger inte mig för.
Jag har berättat allt jag vet.
Okej. Jag skriver under.
Jäklar.
-Pappren är på mitt hotellrum. -Vad synd.
Du gillade inte att du var tvungen att underteckna, va?
-Nej. -Vad ska du göra åt det?
Kom in. Vänta här.
Tack för att du kom.
Min son berättade vad han gjorde mot dig.
Det är mitt fel.
Jag har format honom. Jag lärde honom att inte ta skit från nån.
Det är jag inte så stolt över.
Jag slog honom med en sladd.
Om Freddie inte slog tillbaka slog jag hårdare. Och hårdare.
Det var vad jag trodde krävdes för att överleva på gatan.
Jag vill inte ha nåt.
Men om du kunde överväga...
...att förlåta honom...
Min son sa att han inte är rädd för att sitta inne.
Men han kan inte leva med känslan av att ha svikit nån...
...som försökte hjälpa honom.
Tack för att ni kom.
I krissituationer ser man vad ett samhälle går för.
Vi har samlats för att stötta dem som har förlorat sina hem i tornadon.
Jag vill att en av våra räddningsarbetare ska säga några ord.
Styrkeledare Matthew Casey från brandstation 51.
Jag har inte förberett nåt. Jag trodde det var symboliskt.
Du får improvisera.
Hej.
Vi brandmän har ett talesätt:
Vi springer in när folk springer ut.
Vi måste varje dag vara villiga att offra livet för främlingar.
Vi lär oss att inte tänka för mycket på dem vi räddar...
...för hur vi än försöker...
...är det inte alla som klarar sig.
Dessa människor har redan förlorat mycket.
Sina hem. Sina käraste.
Men ni kommer inte att förlora stadens stöd.
Jag är skyldig er en ursäkt, för att jag var så elak mot er...
-Jag är ett vrak. -Ingen fara.
Alla sörjer på sitt eget sätt.
Alyssa var min bästa vän.
Vi var oskiljaktiga, särskilt efter att min mamma stack.
När jag började high school började hon träffa en kille.
Jag hatade honom. Hon var sig inte lik.
Hon var totalt förändrad. Pappa och jag kunde inte nå henne.
Hon stack och knarkade ner sig men sen åkte hon dit.
Då blev hon informant. Det är så Antonio känner henne.
Han fick ut henne.
Hon åkte till Kansas City och vi trodde allt skulle bli bra.
Hon hade varit försvunnen i tre dagar när de fann henne i hennes lägenhet.
Jag beklagar.
Jag vet att jag sabbar allt.
Jag vet att jag måste skärpa mig. Jag har supit ner mig. Jag måste...
...nyktra till och ta saker på allvar.
Vi finns här. Hela tiden.
-Grattis. -Chefen.
Jag har pratat med kommunchefen. Ditt tal gjorde succé.
-De har samlat in över 50 000 dollar. -Det är jättebra.
Stegbil 81, ambulans 61...
Psykiskt akutfall på Waveland Avenue 6719.
-Vad är problemet? -Min son Michael.
Han skrev på Facebook att han tänker ta livet av sig.
-Ålder? -16. Han äter antidepressiva.
-Finns det eldvapen i huset? -Nej.
-Var är han? - Herrmann. -Inlåst i sitt rum.
-Hur kommer vi in? -Via hallen.
Där är hans rum.
Michael. Brandkåren är här.
Michael, det är styrkeledare Casey. Hur är det?
Kan du borra upp låset?
-Det kommer att höras. -Då hinner han agera.
Det bästa är att sparka in dörren.
Det, eller att vänta på polisen...
-Michael? -Gör det.
-Herregud! Herregud! -Nej! Nej!
Jag har honom.
Vänta. Låt dem göra sitt jobb.
Kolla puls.
-Jag känner ingen puls. -Hjärtmassage.
-Kateter på plats. -Stoppa massagen.
Ladda. Backa.
-Nej. -Kolla efter puls.
Kom igen.
-Ingen puls. -Hjärtmassage.
-Jag hjälper till. -Jag klarar det.
Adrenalin.
-Adrenalin infört. -Ge honom en chock till.
Backa.
Jag känner puls.
-Tack. -Kommer han att klara sig?
-Chefen? -Kom in.
Ditt tal var fantastiskt. Jag fick en länk.
Tack.
Jag ville berätta det här själv. Härbärget stängs nästa vecka.
Kommunchefen Becks ringde och beklagade sig.
-Vad hände med insamlingen? -Projektet kostade mer än väntat.
-Får jag ge henne godis? -Ännu mer?
-Hon älskar det. -Snälla.
Säg inget till Mouch. Hon ska egentligen banta.
Tack för att du kom.
-Är allt okej? -Ja.
Jag behövde bara få träffa honom.
Tack för att du kom.
-Kommunchefen. -Styrkeledare Casey.
Jag tänkte kontakta dig. Det var ett bra tal.
-Har du tid? -Javisst. Kom in på mitt kontor.
-Hur kan jag stå till tjänst? -Jag hörde att härbärget ska stängas.
-Ja, tyvärr. -Vi fick ju in över 50 000 dollar.
Jag ska inte tråka ut dig med detaljerna.
Du får gärna ta över mitt jobb för en dag.
Pengarna räcker inte långt. Det är materialkostnader...
Materialkostnader? Kan du specificera?
Jag förstår din frustration. På riktigt.
Var är pengarna?
Du gjorde mig en tjänst med ditt tal. Jag uppskattar det.
Men jag har förklarat hur det ligger till.
Du måste inte gilla det, men så är det.
Var är pengarna?
Det var trevligt att träffas.
Lycka till i framtiden.
Jag förstår att du har nåt att säga, mr Herrmann.
Jag vittnade för att Freddie inte skulle kunna skada nån mer.
Men det är inte hela sanningen.
När han stack ner mig tog han nåt jag aldrig trodde jag skulle få tillbaka.
Min tro. Och jag ville att han skulle sona för det.
Men i jobbet ser jag saker-
-som får mig att inse vad som är viktigt i livet.
Freddie hade ingen förebild när han växte upp.
Hans far for in och ut på kåken.
Jag försökte fylla det tomrummet.
Det gör jag fortfarande.
För jag måste tro på att det är rätt sak att göra.
Oavsett vad.
Så...
Om du kan känna efter innerst inne...
...visa honom då nåd.
Vi har ett förslag för pojken men jag tycker inte han förtjänar det.
-Hur då? -Andra åtalet till misshandel.
Då får han 18 månaders skyddstillsyn-
-med terapi och samhällstjänst. Sen är han fri.
Domaren säger att beslutet är ditt.
Kör på det.
Okej.
Accepteras.
Jag vet inte varför du gjorde det här.
Jag är inte värd ett dugg.
-Vet du inte, Freddie? -Nej.
För att du och jag behöver det här.
Båda två.
Klar? Förloraren dricker en shot. Kom igen.
-Hej, Otis. -Hej, Sylvie.
-Hur länge har Chili varit här? -Hon var här när jag kom.
-Okej. Ett, två, tre... -Två!
-Attans. -Upp till bevis.
-Vill du vara med? -Nej, tack.
-Brett, kom. Det är kul. -Nej, tack.
Okej. - Tony.
Vi gjorde vad vi kunde.
Översättning: Henrik Johansson www.btistudios.com